“Poslouchejte, mé děti.
Naučím vás strachu z Pána.”
Žalm 34:11
Když jsem byla ještě malá, má matka mi každý večer,
předtím než mě uložila, připomínala, abych otevřela své srdce Bohu.
Neboť je hodný, milosrdný a spravedlivý.
Spousta se toho změnilo, když nás můj otec před pár lety opustil,
a nechal mámu, aby mě a mé bratry sama vychovávala na okraji
Mohavské pouště.
O hodném a milosrdném Bohu už nikdy víc nemluvila.
Místo toho se uchýlila k proroctví.
Až se celý svět propadne do temnoty,
osud lidstva bude rozhodnut.
Jednou v noci jsem konečně sebrala odvahu, a zeptala se mámy,
proč se Bůh změnil, proč je na své děti tak rozzlobený.
“To nevím,” odpověděla, když mě zakrývala.
“Asi ho tahle hovadina přestala bavit.”
Legie
Upraveno z maďarských tit.
Los Angeles, 23. prosince, 1:02
Zatracený zvířata. Za nocí, jako je tahle,
mám chuť vzít sirku a sledovat,
jak všichni ti sráči shoří.
Starý dobrý grilování, co?
Novej začátek. Přesně to, tohle místo potřebuje.
Ježiši-
Kurva!
Stůj!
Polož ty tašky, a dej si ruce za hlavu!
Už to začíná.
Není moc času.
Drž kurva hubu a polož ty tašky!
Ruce za hlavu!
Za hlavu!
Otoč se! Tak se kurva otoč!
Nech ho být!
Nech ho kurva--
Co to--?
Burtone!
Co to děláš, Michaeli? Takhle tvé rozkazy nezněly.
Cos to říkal?
Ne, řídím se teď vlastními.
V tom případě zemřeš i s tím dítětem.
Kurva, Burtone, ty toho chlapa znáš?
Co se to sakra--?
Jsi v pořádku, Jeepe?
- Promiň, jestli jsem tě vzbudil, Charlie. - Ne, ty ne.
On ale kope celou noc jako zběsilý.
Asi ví něco, co já ne.
Další noční můra?
To dělá ten stres, Jeepe, nic víc.
Máš až moc starostí.
O tohle místo. O svého tátu.
O mě.
Ty jsi to jediné, o co si dělám starosti rád.
Vidíš, o tom mluvím.
Děláš si starosti o holku, která je 8 měsíců těhotná,
a ani nečeká tvoje dítě.
Z toho by měl noční můry každý.
Do toho, dělej si ze mě srandu.
- Jako všichni ostatní. - No tak.
Vždyť víš, jak moc si vážím všeho,
co pro mě ty a Bob děláte.
Ale za pouhý měsíc bude mít to dítě novou rodinu,
a já budu muset začít přemýšlet nad tím,
co si sakra počnu se svým životem.
Pořád to chceš udělat?
Nejsem připravená být matkou.
Ježiši, stěží se zvládnu postarat sama o sebe.
Mohl bych ti pomoct.
Zvládli bychom to společně.
Chtěl bych.
Musíš na svých ramenech přestat
nosit váhu celého světa, Jeepe.
Nejsem si jistý, jestli se mi líbí,
být viděn s andělem bez křídel.
Musím si je vysloužit, a ty mi s tím pomůžeš, že?
Pán je mým svědkem, Bobe, že tě ta věc jednou
taky praští.
O čem to mluvíš, Percy?
Máme spolu unikátní vztah.
Jo, myslím, že pro takový vztahy vymysleli už i název.
To je nechutné.
Máš pravdu. Je to nechutné.
Vážně, jak se může na veřejnosti objevit takhle oblečená?
To nevím. Proč se jí prostě nezeptáme?
Howarde, ne. Jen mě ztrapníš.
Audrey, zlatíčko?
Tvou matku by zajímalo, zda-li si se dnes ráno oblékala
s úmyslem ukázat celému světu
svůj zadek?
Ne, po probuzení jsem doufala, že mě obšťastní
párek upocených řidičů náklaďáků na záchodech,
někde v pouštní prdeli.
Je fajn, že jsme tady ztvrdli.
Mně ta odpověď stačila, vážně.
Jsem za něco trestaná, určitě.
Kurva.
Pokrytí až za 50 mil.
50 mil?
- Veselé Vánoce. - Co je na nich tak veselýho?
Víte, že ta sračka není dobrý pro dítě.
To bych asi měla začít přemýšlet nad tím, že s tím přestanu.
Než s tím ale přestanete, nedala byste mi jednu?
Uvnitř si můžete koupit celý balíček.
A co, že byste mi teď jednu dala,
a až mi prodáte ten balíček, vrátím vám dvě?
Trochu jsem se ztratil.
Jsem tady?
Ani omylem.
Kurva drát.
Jsou tu někde v okolí nějaké telefony, které fungují?
Bob vás nejspíš nechá použít telefon v kuchyni,
když hezky poprosíte. Možná mu něco málo zaplatíte.
Hádám, že to zvládnu.
Máte tam něco k jídlu? Palačinky, nebo-
Jo. Máme palačinky s máslem za $3.75,
nebo francouzské toasty za $4, pokud jste spíš na tohle.
Já osobně dávám přednost palačinkám.
- V pohodě, Charlie? - Jo, jasně.
Tenhle chlápek se ztratil.
Kdo to byl?
Co chceš abych udělal?
Promluv s ním!
Všechno mělo být připravené už před 2 hodinami.
Doufám, že vám budou vyhovovat Salem Lights, ty jediné nám zbyly.
Charlie, kdes byla?
Tohle není dovolená, hromadí se tu objednávky.
Doufám, že zase nekouříš.
Ne ve tvém stavu.
Bobe, vidíš, kde jsme?
Copak může být můj stav ještě horší?
- Mimo to, ty máš co mluvit. - Co? Já přestal před dvěma roky.
Jo? Tak proč sebou pořád taháš
ten zapalovač?
Dárek od mé bývalé ženy. Jsem sentimentální.
připomínám si jak moc ji nenávidím.
Hey, pane, neměl byste tu nějaký telefon, z kterého bych si mohl zavolat?
Můj mobil tu nemá signál a
ta telefonní budka venku je mimo provoz.
Promiňte, nevíte něco nového o tom,
kdy by mohlo být spravené naše auto? Říkal jste, že nás váš kluk
dostane zpátky na cestu již před dvěmi hodinami.
Místo toho to vypadá, že budeme šťastní,
když to stihneme do Scottsdale do Vánoc.
Hey, jak to, že je kapota nahoře. Znamená to pro tebe vůbec něco?
Jo.
Co je sakra tak důležité,
že kvůli tomu nemůžeš dělat svou práci?
Našel jsem ta zaházený ve skladu.
Vím, žes nerad cokoliv vyhazoval.
- Co to děláš? - Co?
Jeepe, mám rád Charlie. Mám. A myslím, že je od tebe milé,
- že se jí snažíš pomoct. - Nech mě být.
To není tvá starost.
Neodvracej se, když s tebou mluvím.
Jak dlouho za ní ještě budeš běhat jako štěně?
Uklízet co natropí pokaždé, když se spustí se všema,
- kromě tebe? - Takhle o ní nemluv!
Taková není.
Podívej.
Je mi jasné, že to nechápeš.
Občas to nechápu ani já sám.
Ale zdají se mi o ní tyhle sny.
Některé tak hrozné,
že si přeju, abych už nikdy nemusel jít spát.
Nedokážu to vysvětlit, tati.
Mám prostě pocit, že je to něco, co musím udělat.
Víš, tvoje matka si myslela, že jsem šílený,
když jsem chtěl koupit tohle místo.
Protože je zastrčené, uprostřed ničeho,
ale prostě jsem věděl, že je to něco, co musím udělat.
Taky jsem to nedokázal vysvětlit. Jako ty.
A tak jsem tvé matce řekl: “Věř mi.”
“Jen počkej a uvidíš. Až tu postaví ten obchoďák
se všema těma podnikama, jak už roky plánují,
bude to zlatý důl.”
Jediným problémem bylo, že jsem se spletl.
Sebrali se a postavili ho ve vedlejším okrese
a já jsem vypadal jak zatracenej idiot.
A teď vidím, že děláš stejnou chybu.
Věříš v něco, co se nikdy nestane.
Poslouchej mě, synku. Je na čase, abys odsud vypadnul.
Nechci, aby ses jednoho dne probudil,
starý a nasraný, a uvědomil si, že jsi ztracený,
jako všichni ostatní, co se tu zastavili.
No tak. Zprav to auto.
Chci se těch lidí zbavit než se setmí.
Už pomalu finišuje.
Co to s tebou dneska je?
Říkal jsem ti, aby sis pořídil satelit.
Ale ty mě neposloucháš. K čemu by mi taková blbost byla?
Přece kvůli History Channel, chlape.
Mám tu historie až až.
- To určitě. - Co ti vadí tentokrát?
Stejně na to nekoukáš.
No tak, holka. To bude ano, přesně takhle.
“TOTO NENÍ TEST”
Čistý jako křišťál.
Co to sakra je?
No, asi něco testují.
To nevypadá jako test.
Mohl bych si prostě zavolat?
Je to vzadu, hned za kuchyní.
Pardon, ale kdyby to byla opravdová pohotovost,
nedávali by nám instrukce co dělat?
Percy, zkus to svoje starý rádio,
jestli tam není něco o televizi.
Dej mi prcka k telefonu.
Protože otec by měl mít možnost
mluvit se svým synem, proto.
Je mi fuk, co říká tvůj právník,
mám vlastního, teď mi ho kruci dej k telefonu.
Haló?
Tvoje linka se ztrácí, slyšíš mě?
Sakra.
Třeba bylo zemětřesení.
Spousta lidí může být zraněných.
Ne, jestli proběhlo uprostřed pouště.
Jo, nejspíš není důvod se znepokojovat.
- Tak proč nefunguje televize? - Třeba za to můžou teroristi.
Ach bože. No tak, spekulace ničemu nepomůžou.
Prostě zavolám bratrovi v Needles,
nejspíš bude něco vědět.
- To si nemyslím. - Co tím chcete říct?
Zrovna jsem telefonoval, a v půlce mýho rozhovoru
vypadla síť. Chci zpátky peníze.
To je úžasné, prostě úžasné.
Hey, hey, všichni se uklidněte.
Není důvod se znepokojovat,
nejspíš jen na něčem pracují.
Mimo to, Jeep bude mít připravené vaše auto během mrknutí oka,
a vy budete moct vyrazit na cestu, takže ...
Super.
Sedněte si dle libosti, madam.
Speciality jsou na tabuli.
- Já už vím, co chci. - Dobře, co to bude?
- Dala bych si steak, prosím. - A jak byste ho chtěla?
Krvavý, pokud by to šlo. A vodu, bez ledu.
- Hned to bude. - Charlie, že?
- Jo. - Neobvyklé jméno pro dívku.
Už to tak bude. Hned vám donesu tu vodu.
Ahoj, já jsem Gladys. Gladys Fosterová.
Oh, ahoj Gladys, ráda vás poznávám.
Já jsem Sandra a tohle je můj muž, Howard.
Vy jste ale pěkný, mladý pár.
Co vás přivádí do těchto končin?
Míříme do Scottsdale, ale naše auto
se porouchalo a tak jsme tu musíme zůstat dokud nebude spravené.
Jaká otrava.
Gladys, vypadá to, že tu vypadly všechny linky,
televize i telefon, tak mě napadlo jestli
jste po cestě sem třeba nezaslechla
co se děje?
Oh, nemusíte si s tím dělat starosti, zlatíčko.
Brzy bude po všem.
Dobře.
- Tak co s tím je? - Nevím.
Nejspíš něco s počítačovou jednotkou,
ale nemáme tu dostatečný vybavení, abychom to mohli otestovat.
Oh, kruci.
Budou naštvaní.
Prostě jim řekni, že to oznámíme a necháme jim auto odtáhnout.
To asi nepůjde. Telefon vypadl.
- Co? - Jo.
Díky, drahoušku. Za jak dlouho to čekáš?
Oh, každou chvíli.
Otec musí být velmi pyšný.
To netuším. Sejde z očí, sejde z mysli.
Chápu.
Takže to asi nejste ani vdaná?
- Ne. - To je škoda.
Ne, vyhovuje mi to tak.
Nepotřebuju chlapa, aby mi říkal, co mám dělat.
- Ale co to děťátko? - Mám to pod kontrolou.
Ale ono shoří.
Co jste to řekla?
Řekla jsem, že tvoje zkurvený dítě shoří.
Táhněte k čertu, dámo.
- Zasranej náboženskej pošuk. - Co se stalo?
Všechny malý děti shoří.
Gladys--
Drž hubu ty vylízaná děvko. Jediný,
- co děláš je, že si stěžuješ, stěžuješ a stěžuješ! - Co?
- Co? Co?? - Howarde, ne-
Nevím, kdo si myslíte, že jste,
al byl bych rád, kdybyste se mé-
Všichni kurva chcípnete!
Co to do prdele?
Sejmi ji, Jeepe!
Nikdy ji nezachráníš.
Zastřel tu mrchu!
Zastřel ji!
Pomozte mi někdo!
Nekoukejte tak na mě. Snažím se pomoct.
Uklidněte se. Tlačte na tu ránu na krku.
Opatrně.
Jak daleko je to do nemocnice?
Jak to sakra udělala?
Já nevím. Já nevím.
70, možná 80 mil.
80 mil?
- Prosím, jeďte rychle. - Fajn.
Co to sakra je?
Mraky, co by to asi bylo?
Mraky nebzučí!
Nemůžu uvěřit, že stála i potom,
co ji Percy trefil tou pánví.
Vždyť jí do prdele zlomil krk, viděl jsem to. Přísahám.
Viděls tu pistoli, co měl ten chlap?
K čemu asi potřebuje takovou bouchačku?
Hey, Jeepe, to je v pořádku, synku.
Nedokázal jsem zmáčknout kohoutek. Ztuhl jsem.
Věděl jsem, co je potřeba udělat, ale bál jsem se.
Ona by tě zabila. A zabila by Charlie.
Hey, nemáš se za co stydět.
Slyšíš, synku?
Ne všichni si můžou hrát na hrdiny.
Zvlášť, když dojde na stisknutí kohoutku.
Co se stalo? Co se děje?
- Jdu si pro Bibli! - Proč?
Někdo by se měl začít modlit.
Ježiši, ona úplně hoří.
Jak je to možné? Vždyť už je mrtvá aspoň hodinu.
Je mi fuk, jak dlouho je mrtvá.
Ta čubka chodila po stropě.
Tady nezůstane.
Ta stará mrcha je těžká. Drž ji pořádně.
- Kde jsou ty mouchy? - Jak to mám asi vědět?
To chceš abych ti vysvětlil chování
zkurvenýho hmyzu?
Hey, někdo sem jede.
Co teď?
- Fajn. To je ono. - Kdo to je? Policie z L.A.?
- Já jsem z Vegas, chlape. - Dej mi tu pušku.
Ach můj bože.
Charlie, počkej.
Ještě krok a zastřelím tě.
Tak vítáte všechny svoje zákazníky?
Pane, po tom, čím jsme si prošli máte štěstí,
že jsme vás rovnou nezastřelili.
Ukažte mi zuby.
Zuby, sakra! Ukažte mi je!
Žádný žraločí zuby, tati.
Fajn, co kdybyste nám řekl svoje jméno?
Michael.
Omlouvám se, Michaeli.
Zbláznila se nám tu jedna stařenka.
A měla ty divný zuby. Nikdy jsem nic takového neviděl.
V podstatě překousla chlapa vejpůl.
Co tu vůbec děláte?
Nevypadáte zrovna jako policajt.
Dokonce ani jako ti z L.A.
Ale musíte jim být, že?
Kdo by byl natolik šílený, aby kradl policejní auto?
- Vy to nevíte, že? - Nevíme co?
Nevíme nic. Nic nefunguje, televize,
rádio, telefon.
- Dochází mi čas. - Brzdi, kamaráde.
Radši začni mluvit, nebo odsud vypadni.
Tati, prostě mu řekni svou verzi.
Hey, hey, hey, pane!
Jsem si jistý, že nechcete zbytečně prolévat krev
před všemi lidmi tady.
Co říkáte?
Jen nechte Boba být a během chvilky
můžete pokračovat ve své cestě.
Jsou tady.
Tohle budete potřebovat.
- Počkat, kdo je tady? - Víc takových jako ona.
Co myslíte tím “jako ona”?
Tak počkat. Nemyslím, že je to dobrý nápad.
- Tati, zvládnu to. - Zvládne to.
Nemá na výběr.
Nedělej nic statečného.
- Co se to děje? - Raději jděte zpátky dovnitř.
Jeepe, pojď!
Všichni se uklidněte!
Fajn, jsme tu zamčení, co uděláme teď?
Dobře, Rambo, dotáhls nás nahoru.
Můžeš nám říct, proti čemu bojujeme?
Poslouchejte!
Slyšíte to, co já?
- Co to sakra je? - Zní to skoro jako
zmrzlinářský auto?
To se mi kurva jen zdá, že?
Fajn, na straně vaší zbraně máte pojistku,
zamáčkněte ji až dolů. Dvě kliknutí.
Až to začne, držte ji pevně.
Jinak si ustřelíte ruku.
Proč se kruci všichni díváte na mě?
“Mražené dobroty”
Audrey, zlatíčko, poslouchej. To je zmrzlinář.
Oh, ten nevypadá tak hrozně.
Kurva, kurva, kurva.
Oh, sakra!
Připravte se.
To je všechno?
Teď! Střílejte!
Jsou to obyčejní lidi.
Už ne! Střílejte dál!
Nedovolte jim přiblížit se k oknům.
Howarde!
Vidíš, co s mě donutila udělat, matko?
Tady jsi!
Nech mě jít! Je naživu! Je tam venku!
- Je tam venku. - Je pryč.
Jsi v pořádku?
Jo, jo, nic mi není.
Díky.
Řekl jsem ti, ať neděláš nic statečného.
Zahnali jsme je.
Co se stalo? Někdo musí zůstat na střeše.
- Já půjdu. - Tak počkat.
Ty bys měl raději začít mluvit.
Když Bůh ztratil víru v lidstvo naposledy,
seslal potopu.
Tentokrát poslal to, co vidíte venku.
Takže ty tvrdíš, že tohle je apokalypsa?
Já tomu říkám vyhlazení.
Ty věci venku jsou jen nádoby.
Jsou posedlí.
Nejslabší se nejsnadněji získávají.
Posedlí kým? Démony?
Ne ...
anděly.
Vydrž, nevím, jakou knížkus četl ty,
ale v mojí verzi jsou andělé ti hodní.
Pravda, obávám se, nikdy není tak prostá.
Blbost. Nejsem sice pastor, ale nikdy jsem neslyšel o zmrzlináři,
nebo stařence, pojídající syrové maso
a lozící po stropě s hubou plnou dětských zubů.
Takže fakt netuším, o čem to kurva mluvíš.
Počkat, odkud toho o nich tolik víš?
Až do včerejšího večera jsem byl jedním z nich.
- Takže ty tvrdíš- - Jo, jo, tak jo.
A já byl včera zasranej Santa Claus.
Tohle je šílený. Vždyť ...
já ani v Boha nevěřím.
No, to nevadí, Bobe, on v tebe taky ne.
Už nevěří nic z tohohle.
Věděl jsem, že se to blíží, jen jsem netušil,
- že se toho dožiju. - No tak, Percy!
Proč o tom vůbec debatujeme?
Andělé, posedlí lidé. To není skutečný! To-
Díval ses ven, Bobe?
Ti lid tam nejsou zrovna naši běžní zákazníci!
Takže, vy jste tu, abyste nás chránil?
Ne, vás ne.
Ji.
Mě? Proč mě?
Protože tvoje dítě je poslední
šancí lidstva na přežití.
Zadrž na chvíli. Tohle není možný.
Já jsem nula, jen servírka.
- Dokonce nemám ani auto. - Na ničem z toho už nezáleží.
Buď tvoje dítě přežije, nebo lidstvo vyhyne.
Takže tu prostě musíme vydržet,
- dokud se to dítě nenarodí? - Přesně tak.
Jsem teprve v osmém měsíci.
To snad není pravda, chlape.
Jak tu přežijeme celý měsíc?
Nebudeme muset.
- Už brzo se narodí, že? - Ano.
Poslyšte, je mi fuk v co věříte.
A těm věcem venku taky.
Jen chtějí to dítě mrtvý.
Teď, první útok byl jen test naší síly.
Ten další otestuje naši slabost.
Takže tu můžeme sedět a plkat,
nebo mi prostě můžete pomoct.
Ale věřte mi, blíží se něco mnohem horšího.
Zkurvysyni.
Jsou tam. Cítím je.
- Takže, jak je to s tou zbraní? - Co?
Tvou bouchačkou. Tou, s kterous zabil babču.
Pochybuju, že bys s ní chodil lovit.
- Mám ji na ochranu. - Ochranu před čím?
- Před lidma. - Lidma?
- Lidma, co by se chtěli o něco pokusit. - Normálníma lidma, nebo--
Ne. Ne normálníma, normálníma lidma, ale vždyť víš-
Takže nenormálníma lidma.
Vyser se na to, chlape.
Mám důvody pro to co dělám, tečka.
Nikdy jsem ji doopravdy nepoužil, dobře?
Strašil jsem s ní pár floutků,
ale nikdy jsem doopravdy nevystřelil.
Až do dneška.
Tohle je vážně šílený.
Když jsem byl ještě kluk,
táta každou noc sedával u mé postele,
těsně před tím než jsem šel spát,
a říkal mi:
“Percy, jestli se už zítra neprobudíš,
a ukáže se, že dnešek
byl tvým posledním dnem na tady.
Budeš pyšný na to,
cos v životě dokázal?
Protože pokud ne,
měl bys s tím začít něco dělat.”
Kurva.
- Na účet podniku. - Díky.
- Máte hlad? - Ne.
jen proto, že je konec světa,
nemusíte hladovět.
Já jsem šťastnej, že nám pořád jde plyn.
Nikdy jsem pivo moc nemusela.
U nás v rodině ho pil Howard.
Takže, co jsi dělal? Před tím, než jsi sem přišel.
Byl jsem voják. Generál v Jeho armádě.
Co se stalo? Co tě donutilo odejít?
Dostal jsem příkaz, v nějž jsem nevěřil.
On ztratil víru, já ne.
Jak to, že si ji pořád uchováváš?
Všechno, v co jsem věřil já,
mi přineslo jen potíže.
Když si vás Bůh vybral jako objekt své lásky,
Byl jsem první v celém nebi, který se před vámi sklonil.
A moje láska a víra v lidstvo se od té doby nezmenšila.
Ale sledoval jsem vás, jak se svým darem mrháte.
Viděl jsem, jak se zabíjíte kvůli rase a bohatství,
vedete války kvůli písku, lůze, nebo pár slovům ve starých knížkách.
A přesto, i v období temna,
vidím lidi, kteří se neskloní.
Lidi, kteří se nevzdají.
I když ví, že je veškerá naděje pryč.
Lidi, kteří si uvědomují, že být ztracený
je velmi blízko tomu, být nalezený.
Vidím tebe, Jeepe.
V patnácti tě opustila matka
a tvůj otec zanevřel na svět.
A přesto jsi strávil dalších pět let svého mladého života
pomáháním mu najít cestu zpět domů.
Miluješ ženu, která má dítě někoho jiného,
a miluješ ji i přesto, že to z tebe dělá hlupáka.
I přesto, že tě nikdy nemusí milovat tak,
jako ty miluješ ji.
Ty, Jeepe.
To díky tobě si uchovávám víru.
Je pomalu čas na výměnu.
Jsi na pochybách?
Pochybuji o sobě. A ty bys měl také.
Od jejich stvoření nás učil, že je máme pouze milovat.
A já nedokážu přestat.
Přivolali si to na sebe sami.
Jen jsou ztracení.
A je na nás, abychom je vedli.
Je na nás, abychom poslouchali rozkazy.
Pověz mi, Gabrieli,
přeješ si Mu dát to, co chce,
nebo co potřebuje?
Tohle není tvoje zkouška, Michaeli.
Jak se odvažuješ naslouchat Jeho srdci?
To proto, že vytvořil i tohle.
A to mi říká, že bychom nyní neměli ztrácet víru.
Je pozdě. Rozkaz již byl vyřčen.
Slabí se obrátí proti silným
a mi odčiníme co bylo napácháno.
Jestli se mu vzepřeš, již nikdy ho nespatříš.
Sandro.
Howarde?
Howarde.
Pomozte mi!
- Co to děláš? - Je naživu! Nech mě být!
Mami, co to děláš? Mami, přestaň!
- Tvůj otec je naživu! - není, mami!
Nech mě být!
Ne!
Percy?
Je to moje chyba, usnul jsem.
- Tati- - Nech toho!
Můžu za to já. Věřil mi.
A stejně jako tvoji matku jsem ho zklamal.
Všechny jsem zklamal.
Tady, mami. Když si je vezmeš, bude ti líp.
Tohle je tvoje chyba.
Jeli jsme sem jen kvůli tobě.
Všechno jsme ti obětovali.
Ne. Chtěli jste jet. Říkali jste, že chcete.
Milovala jsem můj dům.
Můj život, a tys to všechno zničila.
Všechno jsi zničila!
- Všechno! - Tak dost.
To tu budete jen tak sedět a mučit svou dceru?
Můžeš mi jít pomoct naladit nějakou stanici?
Lidi, pojďte sem,
něco tu mám.
Pokud mě slyšíte, mám pro vás první dobré zprávy
od toho, co tahle apokalypsa před
48 hodinami začala.
Armáda se usadila na okraji Las Vegas
zajišťovat všechny nakažené.
Máme nepotvrzené zprávy od dalších posádek
v Údolí smrti, Zionu a národním parku Red Ridge.
Red Ridge, to je odsud asi hodinu.
To znamená, že můžeme odjet?
Ne.
- Nepojedeme nikam. - Cože?
Nevím jak ty, ale já se odsud chci kurva dostat.
Nebudu riskovat, že se to dítě narodí po cestě.
Je to moc nebezpečné.
Nebezpečné? Co tím kurva myslíš, nebezpečné?
- Ahoj. - Ahoj.
Jsi v pohodě?
Nejšílenější je, že jsem to dítě ani nechtěla.
Dokonce jsem kvůli tomu šla na kliniku, tos věděl?
Vzpomínám, jak jsem seděla v čekárně,
a byla jsem přesvědčená, že dělám správnou věc.
A pak mě najednou přepadl ten pocit.
Jako bych padala do hluboké a temné
díry, jakou si ani nedovedeš představit.
Nemohla jsem dýchat, ani mluvit.
A pořád jsem si myslela, že takováhle je asi smrt.
A když pak vyvolali moje jméno, prostě jsem utekla.
Dlouho jsem si myslela,
že se tam můžu vrátit kdykoliv budu chtít.
A ukončit to, jak jsem to plánovala.
Ale pak se mi zase vrátil ten pocit
a já jsem si uvědomila, že nemám na výběr.
Jako by to někdo už rozhodnul za mě.
A to mě donutilo
nenávidět tu věc, co uvnitř mě roste.
Takový věci bys neměli říkat, Charlie.
Není to správný. Z tohohle se dostaneš.
Já vím, že jo.
Proč ve mě tolik věříš, Jeepe?
Bůh ví, že jsem tobě, ani nikomu jinému, k tomu nikdy neposkytla žádný důvod.
Nebo je to kvůli tomu, že okolo není
žádnej jinej chudák, za kterým bys mohl lítat?
Ne. Nejsi jediná, kdo to
tady má těžký, dobře?
Tak mi dej vědět, až se přestaneš litovat.
- Teď jen musíš- - Dvě kliknutí. Až dolů.
Loni v létě jsem chodila s mariňákem. Byl tak trochu blázen do zbraní.
- Mí rodiče ho nesnášeli. - To se vsadím.
Máma měla pravdu. Je to moje chyba, že jsme tady.
- Ona to tak nemyslela. - Ale jo, myslela.
A má pravdu.
Stěhovali jsme se jen kvůli mně.
Mysleli si totiž, že na mě mají moji kamarádi špatnej vliv.
Jenže to já jsem byla ten špatnej vliv.
Je to vážně v prdeli.
Když jsem byl ještě malej, táta se mi věnoval jen tehdy,
když jsem něco provedl.
Takže víš, co jsem udělal, že?
Co?
Byl jsem vážně zlobivej.
Problém ale je, že když zestárneš, a máš rodinu,
být zlobivej není zas tak dobrý.
Je po všem?
- Je to v pohodě? - To si nemyslím.
- Radši běž dolů. - Ne, zvládnu to.
- Běž dolů. - Ne, zvládnu to.
Vezmi si tohle, jen pro jistotu.
Připrav se.
- Počkat. - Kyle, to jsou ...?
Kyle!
Zasranci, je to past!
Viděli je přijíždět a tak rožnuli světla.
Hey! Zalez zpátky do auta! Zpátky do auta!
Nestihnou to!
Zpátky do auta!
Nestřílej, trefíš i je!
Co to sakra dělá?
Neotvírej ty dveře. Jestli to uděláš, všichni umřeme.
Teď co?
Teď co, huh?
Dostal jsem tě.
Sakra práce!
Oh ne, Audrey.
Teď umřeš.
Je to jen dítě, nemůžeš ji nechat umřít.
Přísahám, že jestli něco neuděláš, já jo.
Počkej, ty zůstaň tady.
Otevřete dveře.
Utíkej!
- Donesu vodu. - Jeepe!
Neboj se, jen si chci hrát s tvým děťátkem.
- Jsi zraněná? - Kde je?
Co to sakra?
Ach bože.
Je to tady.
To že jsem holka neznamená,
že vím jak se to dělá.
Uklidni se, řeknu ti co máš dělat.
Jak můžeš ty vědět, co dělat?
To je ale způsob, jak přivést dítě na svět.
- Co to kurva je? - Přichází.
- Musíme si pospíšit. - Co tím myslíš, pospíšit?
Tohle není zrovna něco, u čeho by se dalo spěchat.
Charlie, potřebuju, abys teď zatlačila.
Zatlačíš tak, jako nikdo předtím. Tlač!
- Michaeli, kdo přichází? - Tlač!
Kolik nábojů ti zbylo?
Tak, to je ono!
Charlie, zvládlas to!
Zvládlas to.
To je v pořádku.
Ne, je to v pořádku. Podívej, tvoje děťátko je v pořádku.
To nic, dej jí chvíli.
Audrey.
Je nádherný.
Vzpomínám, jak jsi se narodila ty.
Dívala jsi se na mě úplně stejně.
Úplně stejně.
Audrey, mrzí mě co jsem ti řekla.
- Nemyslela jsem to tak. - Jo.
Jsi to nejcennější co mám.
- Teď už jsme to jen ty a já. - Já vím.
- Už jsme v bezpečí? - Ne.
Teď ale bude mít to dítě alespoň
šanci vyrůst.
Vyvést svět z temnoty.
A co do té doby?
Budeš mu muset ukázat jak.
Proč myslíš, že to zvládnu?
Proč myslíš, že chci?
Když je tak důležitý, proč si ho nevezmeš?
Protože jeho cesta je spjata s tvojí.
Michaeli, musíme jít.
Posedlí se k dítěti nemohou přiblížit,
ale poslal někoho, kdo může. Někoho jako já.
- Jako ty? - Gabriela.
Přišel sem, aby udělal to, co jsem já nemohl.
To tys měl zabít to dítě?
To je ten rozkaz, který jsi neuposlechl?
- Musíme jít. - O čem to mluví?
Vezměte všechny zbraně co tu zůstaly.
- O čem to mluvíš? - Musíme jít, hned.
- Řekni mi to! - Hned!
To dítě se nikdy nemělo narodit.
Budoucnost byla nejasná. Dítě žije.
A dokud tomu tak je, pořád existuje naděje.
Audrey!
- Mami?! - Pojď, pojď.
- Co to děláš? - Slyšela jsem, co říkali.
Chtějí jen to dítě. Tak jim ho dám.
- Pak nás nechají jít! - Vrať mi ho!
Proč?! Tys ho vůbec nechtěla!
No tak, Audrey. Audrey, pojď se mnou!
Je to jen jedno dítě.
Jen jedno dítě.
Ne!
Ne, Jeepe, teď ne!
To dítě. Dostaň ho odsud!
- A co ty? - Neboj se.
Najdi Proroky. Nauč se číst pokyny.
Proroky? Jaký proroky? A jaký pokyny?
Věděl jsem, že pošle tebe, Gabrieli.
Vždycky jsi ho toužil potěšit.
Narozdíl od tebe. Vzpurného syna.
Tvoje křídla. Teď by se ti hodily.
Necítit to břímě je jako sen.
Myslíš, že se Mu můžeš postavit bez následků?
Dítě žije.
Na tom, co se stane mně, nezáleží.
Tvoje oběť byla pošetilá, Michaeli.
Mohou utéct, ale neschovají se.
A to ani ty, můj bratře.
Znovu už neutíkám.
To stačilo. Je tu i jiná cesta.
Žádná jiná není.
To stačilo.
Chtěl jsi žít jako jeden z nich.
Teď zemřeš jako jeden z nich.
Jeepe, tvoje ruka.
Pokyny.
Je mi líto, máme zavřeno.
Fajn. Musíme zjistit, jak jsme na tom se zbraněma.
Snad z auta Michael všechny nevyndal.
Rozhlédněte se.
Mám světlici a pár-
Audrey, světlici!
Honem!
Udělej to!
Jeepe?
- Dítě? - Naživu.
Audrey?
Dej mi to dítě.
Ne.
Tak smrt dostihne vás oba.
Ne!
Proč stále bojuješ?
Když víš, že je všechna naděje ztracena.
Naser si.
To není možné. Ty jsi se Mu postavil.
Ty jsi mu dal, co žádal.
Já mu dal, co potřeboval.
Když jsem byla ještě malá,
má matka se uchýlila k proroctví.
Až se celý svět propadne do temnoty,
osud lidstva bude rozhodnut.
Jednou v noci jsem konečně sebrala odvahu, a zeptala se mámy,
proč je Bůh na své děti tak rozzlobený.
“To nevím,” odpověděla, když mě zakrývala.
“Asi ho tahle hovadina přestala bavit.”